«ЕНХЕЙРИДІОН» З ПОЗИЦІЇ ФОРМАЛЬНОЇ ЛОГІКИ - Пенько, Віктор Львович (Історико-правовий часопис, 2026)
Стаття присвячена темі практичної сторони логічного мислення. Ця тема була актуальною у попередні часи, залишається та залишатиметься такою в наш й наступні періоди історії людства. Сьогодення додало темі особливої цінності у зв’язку із посиленням можливостей «штучного інтелекту», якій однозначно становить та становитиме конкуренцію свідомості людині. «Штучний інтелект», з технічної активно переходить на, так звану, гуманітарну сферу людського буття, проявив свої можливості в музичному, літературному та образотворчому мистецтві, в офісній сфері тощо [1]. «Штучний інтелект» опановує й правоохоронний та судовий простір [2]. З одного боку це викликає певне захоплення, оскільки від марудної роботи звільняються сотні фахівців, які можуть прислужитись більш важливим справам, помітно прискорюються виробничі процеси, суттєво зменшується ймовірність технічної помилковості. Проте є й протилежне, сучасні цифрові програми «штучного інтелекту» будуються на логіці оптимізації процесу, натоміть зовсім, або значною мірою не відображають моральні, емоційні, культурні й навіть мовні особливості соціальних відносин певних спільнот. Перелічене виконує функцію парадигми в свідомості, як окремих індивідів, так й певних сталих людських угрупувань, формує зміст думок та поведінку будь-якої людини. Історично, еволюційно сформовані парадигми не співпадають й певний час не співпадатимуть з недавно розробленими комп’ютерними програмами суспільного регулювання. Подібно тому, як індивід є протилежністю навіть своїй спільноті, а спільнота є протилежністю індивіду, так й будь-яка цифрова програма суспільного регулювання протистоятиме історично сформованій культурі кожного суспільного утворення. З огляду на те, що загальне завжди в підсумку долає опір одиничного, яке існує в його рамках, в міру втрати тим своєї ідентичності, неважко прийти висновку, що тотальна діджиталізація переважить традиційні методи суспільного регулювання. Загальним в даному випадку є інформаційно-комп’ютерний простір, натомість, правнича інформація – одиничним. Це станеться в міру вдосконалення відповідних комп’ютерних програм, з одного боку та розмивання старих, традиційних методів у праві – з протилежного. В рамках правової системи загалом і правоохоронної, судової зокрема неминучою є їх часткова «дегуманізація». Тобто ще більша раціоналізація й формалізація, чим й без цього вирізняється право та правове мислення серед інших галузей людської діяльності.