БЕЗОПЛАТНА ПРАВНИЧА ДОПОМОГА ДЛЯ ПОТЕРПІЛИХ ТА ЗАСАДИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ - Крикунов, Олександр Вікторович; Музичук, Катерина Сергіївна (Історико-правовий часопис, 2024)
У статті досліджено міжнародно-правові та національні джерела права, які регулюють надання потерпілим від кримінальних правопорушень правничої допомоги за кошти держави, а також наукові дослідження цієї проблеми. У кримінальному провадженні важливу роль у забезпеченні прав і законних інтересів як підозрюваного, обвинуваченого, так і потерпілого, є право на професійну правничу допомогу. У ст. 14 Закону «Про безоплатну правничу допомогу» станом на листопад 2024 р. нами виявлено одинадцять вразливих категорій потерпілих осіб, які мають право на отримання представництва у кримінальному провадженні за кошти держави. Вважаємо, цей перелік потребує обґрунтованого розширення. Адже право на безоплатний правовий захист для підозрюваних, обвинувачених у ст.ст. 49, 52-53, 330 КПК та у ст. 14 Закону «Про безоплатну правничу допомогу» закріплено у значно більшому обсязі. Цей стан не відповідає засадам верховенства права, рівності, змагальності сторін у кримінальному провадженні. Піддано аналізу підстави та обмеження для представництва прокурором окремих категорій потерпілих і зроблено висновок про вузьку сферу цієї прокурорської діяльності, яка не може вирішити існуючі проблеми надання безоплатної правничої допомоги представником потерпілого. Втім, було відзначено ініціативу Офісу Генпрокурора щодо допомоги потерпілим від воєнних злочинів, у т. ч. і направлення їх до центрів надання безоплатної правничої допомоги, інших спеціалізованих установ, які надають їм послуги і підтримку. Було сформульовано пропозицію законодавцю внести доповнення до п. 8 ч. 1 ст. 56 КПК з метою подолання дисбалансу між становищем потерпілого і підозрюваного, обвинуваченого у частині доступу до безоплатної правничої допомоги. У ст. 49 КПК має бути передбачено обов’язок посадових осіб, які керують кримінальним провадженням, та процедура призначення представника для потерпілого у порядку забезпечення його безоплатною правничою допомогою. Обґрунтовано потребу виключення ч. 4 ст. 14 Закону «Про безоплатну правничу допомогу», аби зміст права на представництво для потерпілих осіб, як і право на захист підозрюваного, обвинуваченого, був втілений повноцінно.